Tidligere:
Bjørnekloen går til Allison, som fikk avvist Locarno-saken.
- Du elsker klokka. - Men den er falsk.
Skal jeg tro at innholdet ikke har noe å si?
- Vi må bo sammen! - Sånn må det bli.
Jeg er han som gjør det verre, som du ikke vil møte.
Jeg snublet ikke inn i saken. Jeg ville ha den.
Jeg vil ikke ha moro, jeg vil utfordres.
- Fungerer dette? - Hva da?
- Vi to. - Beklager om jeg -
- har gitt feil inntrykk.
SCREEN MEDIA Bård Egil Eide
Under senga! Kom igjen, under senga!
Kom igjen!
Skapet er ikke klarert!
Er det ham?
Agatha, spill "Sandra er ikke hjemme."
Selvsagt, jeg spiller spillelisten "Sandra er ikke hjemme".
INGEN INTERNETTFORBINDELSE
Ja, jeg plugget ut alt og restartet modemet.
Det virker i fem minutter, så slår den seg av igjen.
Nei, jeg kommer for sent på arbeid.
Hvordan kan man leve uten nett?
Slik alle gjorde for inntil 20 år siden?
Vi har ikke nett hjemme nå.
- Og hva gjør du her? - Fullt på kontoret. Ringte du?
Jeg ringte, dro ut kontakten og ventet.
Har aldri skjønt det med å vente. Det er på eller av.
Ventingen føles som at modemet er sint på meg eller noe.
- Og turen hit var dårlig. - Verste dagen i ditt liv!
Noe sånt, men jeg skal få snudd det.
Som du alltid gjør.
Lemonade...
Skal du lage limonade av sitroner eller spille låten?
- Ja. - Ok...
Jeg må gå. Greit om jeg lar tingene mine ligge her?
Det er sånn det begynner.
- Bli med meg. - Nei. Hvorfor meg?
Jeg skal møte ATF, og du må støtte alt jeg sier.
Hva om jeg ikke liker det du sier? Jeg liker ikke det du sier nå.
Du trenger bare sitte der i fem minutter. Ingen legger merke til deg.
Og når jeg sier noe, sier du "godt poeng" eller "enig".
Du kan ikke fortelle meg når jeg kan eller ikke kan arrestere noen!
Hvem er hun? Hvem er du?
- Kate, min kollega. - Enig. Godt poeng.
Dere har nok til å ta McAllister nå.
Det er han vi vil ta. Hvorfor venter vi?
Vi bør jobbe oss oppover. Tar vi hodet, vokser det på igjen.
- Vi bør ta det bit for bit nedenfra. - Enig.
Hva betyr det? "Hodet vokser tilbake"?
Er han langt nede, bryr ingen seg.
- Vi får det vi trenger. - Uten å sette alt på spill. God idé.
Du skulle være enig i det jeg sa.
- Du burde ha sagt noe bedre. - Jeg ber deg aldri med igjen.
Ser du? Det er mye bedre.
- Hei. - Hei.
- Takk. - Det var en god idé.
Får jeg nummeret ditt? Om noe skulle skje?
Øynasjonen Córdoba har våknet etter orkanen Jaspers herjinger.
Men nå truer en alvorligere fare: Væpnede pirater.
Ifølge amerikanske myndigheter var Arturo Marquez bevæpnet-
- da han tvang til seg tonnevis av utstyr fra et hjelpeskip.
Marquez er nå i US Marines' varetekt.
- Tilhører Marquez oss? - Jeg kan ikke si noe.
- Jeg vil ha den. - Jeg kan ikke si noe.
Men jeg har noe til deg som nettopp kom inn.
Overfall. Roger!
Ikke hva som helst. Disse folkene er et problem.
Vi må sette foten ned, og du vil like å møte forsvareren.
Så ta en nærmere titt før du okker deg.
Å...
Riktig, ja.
Mr Morris er tiltalt for overfall på offentlig grunn.
Som det står i tiltalen, stupte mr Morris, -
- eller "fløy", som han foretrekker, -
- på en turist ved African Burial Ground.
Beklager, jeg omtaler han som mr Morris, men foretrekker tiltalte...
Captain Shadow, ms Bell?
- Captain Shadow, ja. - Captain Shadow.
Greit, kaptein.
Dommer, min klient var overbevist over at han hindret en kidnapping.
Offeret lekte med sitt lille barn.
Ja, jeg...
- Forstår du hva tiltalen innebærer? - Ja.
- Og hva sier du? - Ikke skyldig, dommer.
Morris løslates mot en kausjon på 5000 dollar.
Det eneste ekstravilkåret er et portforbud hver kveld klokka åtte.
Kriminaliteten er på topp i titiden!
- Portforbud går greit. - Vi må også ha kostymet som bevis.
- Kostymet? - Tiltalte må gi fra seg den.
Retten er hevet.
Dette er ikke noe halloweenkostyme. Jeg liker ikke den fyren.
- Direktør Fury. - Den ferdigprogrammerte vitsen din?
Jeg trodde dette ble gøyere.
- Bare kom innom kontoret. - Du kan komme til meg.
Jeg kan, men vil ikke. Som klienten din, flyr ikke den amerikanske ørnen.
Du bor sammen med Sandra?
Hun er ryddigere der. Alt er i en bag.
Bag er bra. Det brukte jeg da jeg var gift.
- Så du nyhetene i morges? - Nettet sviktet.
- Det fins aviser. - De store greiene med..? Nei.
US Marines tok med seg Arturo Marquez hit til New York.
Man vurderte å behandle ham som en fiendtlig stridende, -
- men tiltalen er klar. Han blir tiltalt for sjørøveri.
- Er det noe reelt? - Ja, og straffen er livstid.
- Svært reelt. - Gir du den til meg?
- Vil du ha den? - Selvsagt.
Du har håndtert alle sakene dine utrolig bra, Allison.
- Men dette er noe helt annet. - Jeg forstår.
Det vet jeg ikke helt, men det vil gå opp for deg.
Hvor fører dere meg?
Har du fått tilsyn av lege, mr Marquez?
Har du vært til lege?
Jeg er din advokat, mr Marquez. Du kan snakke med meg.
Jeg skal forsvare deg.
- Hvor er jeg? - Metropolitan Correction Centre.
- Hvor da? - New York.
- Du er i New York. - New York?
- Hvorfor det? - Du er tiltalt for sjørøveri.
For å fjerne forsyningene?
Ja.
Det skipet lå bare utenfor havnen i dagevis.
Hvorfor lå det der? Uværet var over.
Det var døende overalt. Jeg måtte gjøre noe.
De ville ikke snakke med oss. Så vi tok med oss våpen.
Vi tok så mye vi klarte.
Datteren min... Hun overlevde.
Mens min sønn...
- Hvor bor du? - Her, i New York.
- I nærheten. - Har du vann der?
Ja.
Vi trengte vann.
En sjørøver? Jeg liker ikke sjørøvere.
- Man kan ikke mislike Arturo Marquez. - Eller like Leonard Knox.
- Du hadde klart dette bedre. - Og omvendt.
- Det går jo ikke. - Nei.
Jeg vil møte Leonard. Jeg må gjøre det.
- Jeg kan forsvare Marquez. - Du har vunnet alt til nå.
Jeg ble slått i første sak, av Leonard.
Jay ble knust i sin.
- Litt strengt. - Kanskje.
- Poenget er at det er din tur. - Det er det ikke.
Men hvorfor er saken her, i New York?
Verken Marquez eller skipet er herfra.
- En sak bør føres i Córdoba! - Du klarer deg.
Fremdeles ubeseiret.
Før vi setter en dato, når kommer dokumentene fra aktoratet?
Det kan vente, siden vi vil be om at saken avvises.
- På hvilket grunnlag? - Jurisdiksjon, dommer.
Den var ingen amerikanere på skipet. Skipet var ikke fra USA.
Og hjelpeorganisasjonen bak holder til i Toronto.
Det er ikke snakk om kidnapping eller gisseltaking.
Denne saken er ikke av interesse for USA.
Hele verden har interesse av å sørge for sikkerhet til havs!
Córdoba har sitt eget rettsvesen.
Rettssystemet der ligger i ruiner.
USA er egnet til å hjelpe.
Om sjørøvere kan angripe hjelpeskip uten konsekvenser, -
- vil det skape en presedens som vil ramme alle, -
- hvor enn hjelpesendinger trengs.
Så enkelt er det.
Ingenting her er enkelt, ms Chavez.
Men jeg har sansen for aktoratets argumenter.
Framskaff saksdokumentene.
La oss sette en dato.
- Kan jeg skaffe deg noe? - Få meg ut herfra.
Det må ikke være sånn mellom oss.
Vi har begge jobbet for høyesterett.
Vi er begge attraktive og vil nå langt.
I tillegg til det ekle du sa nå, -
- introduserte du deg som "ham du ikke vil møte".
- Så si ett tall. - 6 mnd.
- Betinget, bot på 1000 dollar. - Tre mnd fengsel.
- Offeret har ikke en skrape. - Men et brukket kragebein.
- Jeg går veldig langt ned nå. - Én måned.
- Tre måneder. - Jeg hører med ham.
Bare ta det, for det blir ikke bedre. Og du vil ikke møte meg igjen.
Ja, dette føles riktig.
- Kate Littlejohn? - Anya Ooms fra ATF.
Jeg trenger rådgivning.
Jeg kan ikke gi råd om personlige saker. Har du vært i en ulykke?
- Nei, jeg er i felten. - Hvor da?
Felten. Der ute.
- Felten. - Ikke et konkret felt?
Nei, noen ba nettopp informanten min om å drepe noen for 5000 dollar.
Jeg kan arrestere, men ville høre med deg.
- Du bør ta kontakt med Seth Oliver. - Hvem er det?
- Glem det. Hva sa informanten? - At han skulle tenke på det.
- Var det vitner? - Nei, de møttes ikke fysisk.
- Via mellommann. - Ingen penger ble utvekslet?
Nei.
Da har du ikke nok. Informanten må få lydopptak.
- Han kan ikke bli avslørt. - Da blir det ingen tiltale.
Da sender jeg en annen inn. Så kan min mann sende dem videre.
- Så sender vi inn en agent. - Vi?
- Jeg trenger din hjelp. - Jeg vet ikke om jeg bør det.
Jeg stoler ikke på noen annen. Jeg vil ha deg, Kate Littlejohn.
En ATF-operasjon? Jeg sender ikke ut en fersking til det.
- Hvorfor ikke? - Det er farlig. Folk blir skadet.
- Hva med Seth? - De kontaktet meg.
Deltar jeg ikke, mislykkes de trolig. Men lykkes vi, -
- vil alle som vil ut i felten her på kontoret mase på meg og ikke deg.
Bare vær forsiktig.
- Byrne avviste begjæringen? - Ja.
- Går det bra? - Ja.
Jeg er sikker. Jeg har forsvaret klart.
- Og hva er det? - Hensikt.
Sjørøveri skal være for egen vinning.
Han ville ikke tjene på det, bare fordele varene fortere.
Jeg må gå gjennom alt, men det faller på plass.
- Har du vært her i hele natt? - Ja.
Dette er en avis. Og dette er overskriften.
Og det vil bli flere.
Fem agenter som er tilgjengelige for dekkoperasjon.
For gammel, for ung, stikkende øyne.
Det står mellom de to. Vi tar ham.
- For tillitvekkende. - Han må jo vekke tillit.
Mistenkte vil ha en drapsmann, ikke en lærer.
- Hvem er eksperten? - Har du lest deg opp på forskningen?
Jeg har en mastergrad i kriminologi.
Takk, folkens. Pierce, du fikk jobben.
Jeg vet hva jeg driver med.
Skal vi få oss noe å spise?
- Vi må jobbe. - Det tar et kvarter.
- Det går bra. - Hva er det med deg?
Hva mener du?
Du tar ikke pauser og spiser ikke.
Hvor er du fra? Hvor gikk du på skole?
- Har du kjæledyr? - Høres ut som pauseprat.
- Hva jobber du med? - En saksfremstiling for dommeren.
- Jeg forklarer... - Jeg gikk også på jus.
To hele dager på universitetet i Chicago.
Så sluttet jeg og dro rundt i Sierra Nevada i tre måneder.
Jeg måtte få ting i perspektiv. Finne ut hva jeg ville i livet.
- Har du det? - Hva da?
Funnet det du er ute etter?
Jeg tar på meg hodetelefonene nå.
Ville Batman ha godtatt den avtalen?
Om Batman ville ha godtatt det?
Jeg vet ikke hvordan jeg skal...
Det er en god avtale.
Tre måneder er rimelig. I retten kan du få over et år.
Jeg holder gatene trygge.
- Det er politiets jobb. - Som om de gjør noe særlig god jobb.
Pig Patroller filmer politiet når de stopper folk.
Hun tvinger politifolkene til å oppføre seg.
Vår gjeng er nødvendige for byens sikkerhet.
Jeg prøver ikke å bagatellisere det.
Og jeg er ikke dum. Jeg kan ikke fly.
Jeg er ikke fra en annen planet -
- eller har fått overmenneskelige evner etter et eksperiment.
Men jeg liker å være den jeg er.
Jeg er Captain Shadow. Så, for å svare på spørsmålet:
Nei, jeg vil ikke ha den avtalen.
- Å, hei! - Hei.
Alle er visst superhelt i dag. Hva er det som foregår?
Arturo løy.
Saken min faller fra hverandre.
- Hva er dette? - En kvittering -
- som viser at du fikk 1500 dollar for ti kasser med tannbørster du tok.
Jeg solgte også 50 kasser med håndrens for 19 000 dollar.
20 kasser med sjampo for 4000.
- Spiller det noen rolle? - Du sa du ville hjelpe folk.
- Ja. - Ikke at du skulle tjene penger.
Jeg måtte tjene penger for å hjelpe folk.
Jeg ga bort mesteparten av det jeg tok.
Men jeg solgte litt fordi jeg måtte ha kontanter -
- for å bestikke politi og gjenger så de ikke tok tingene fra de trengende.
Jeg gjorde det og mer til.
Ting jeg aldri hadde trodd jeg ville gjøre, fordi det måtte gjøres.
- Jeg dømmer deg ikke, Arturo. - Ikke?
Jeg vil forsvare deg. Da må jeg fortelle en historie.
- Og om den ikke gir mening... - Gir mening?
Vinder på 265 km/t gir ikke mening.
Å måtte begrave sitt eget barn gir ikke mening.
Det som skjedde med mitt land, min familie og med meg, -
- gir ikke mening.
Det kan det ikke.
Du vil at alt skal være enkelt.
Men det er det ikke.
Det er ikke den verdenen jeg lever i.
Den er stygg, rotete og full av håpløse valg.
Og noen av dem har jeg tatt. Skulle ønske du forsto.
Men ved å se på deg, ser jeg at du ikke gjør det.
Du kjenner ikke meg.
Hva trenger jeg å vite?
Ørnen har landet!
- Har du ikke et kontor? - Det er ting der.
Så, fikk du til en avtale?
- 3 mnd er urimelig. - Det gikk ikke?
- Kanskje juryen liker borgervern? - Skal jeg gjøre din jobb?
- Gjerne. - Så, la meg få presentere saken.
- Hva? - La meg presentere min sak for ham.
Da vil han ta avtalen.
Hva har du å tape, annet enn selvrespekt?
- Og du jobber allerede her. - Freddy vil ikke.
Men med to måneder kan jeg ta ham med.
Jeg liker meg ikke her.
- Og vi liker ikke å ha deg på besøk. - Ha det!
Agent Pierce venter i hjørnet. Vi har kamera her og her.
Så følger vi med fra en bil her.
- Er du ferdig? - Ja.
- Hva gjør du? - Gjør forbedringer.
- Hva er det? - Biler i krysset kan overdøve det.
På denne siden er det mindre trafikk.
Så kan vi ha et tredje kamera her, så vi får alle vinkler.
- Imponerende. - Jeg har også kriminologi.
Lærte du om kameravinkler der?
UVA. Vinklene var fra et valgfag i film.
- Se hvem som har pause nå. - Nei, nå jobber vi.
- Du forteller om deg selv. - På jobb.
Men det føles som en pause.
- Er dere klare? - Ja, beklager.
Vi tok bare en liten pause.
Mr Silva, du eier tre butikker i San Miguel, stemmer ikke det?
- Ja. - I ukene etter Jasper, -
- kjøpte du varer fra mr Marquez?
Han solgte meg tjue kasser med søppelposer og papirhåndklær.
Tok mr Marquez en rimelig og vanlig pris for disse varene?
Han solgte dem med en provisjon på 150 prosent. Altså nei.
Du aner ikke hva han skulle bruke pengene til, gjør du vel?
- Nei. - Er det ikke mulig -
- at han kjøpte dem for å kunne kjøpe viktigere goder -
- som folk faktisk trengte?
Jo da. Det er også mulig at bankene vil mette sultne barn.
Men jeg tror de bare vil tjene penger.
Kan jeg la sakene mine ligge her?
Det ansiktet liker vi ikke å se.
Er jeg et grusomt menneske?
Det spørs.
- Har du med et smørbrød fra Zeno's? - Nei.
- Da så. - Jeg mener det.
- Nå tuller du. - Jeg føler meg som en bløffmaker.
Du mener det?
- Hva er det som skjer? - De knuser meg der inne.
- De har alle bevisene, jeg har ingen. - Så stå på videre!
Og hva så? Så taper jeg.
Fordi jeg kommer til å tape. Da vil jeg bli trist.
Så drikker vi vin, og jeg går videre til neste sak.
Mens Arturo må tilbringe resten av livet i fengsel.
Jeg har en jobb der jeg er så tett på klientene mine.
Så tett på, men jeg forstår dem ikke.
Hva de har opplevd. Hva de kommer til å oppleve.
Arturo risikerte alt for å gjøre det han gjorde.
Hva er den største risikoen jeg har tatt?
Å søke tidlig på et college der min mor var rektor.
Jeg tror jeg er annerledes, men jeg er en bløffmaker.
Nok en selvgod kvinne i tjueårene som klager på dårlig nett -
- og 45 minutter ventetid på brunsj.
Du er et grusomt menneske.
- Takk. - Du er det.
Det du gjør nå, er helt grusomt.
Ja, vi er privilegerte. Vi er heldige.
Og av og til framstår vår livsstil som grotesk selvnytende.
Disse skoene er verdt mer enn årslønnen til mange i verden.
Og du ville aldri blitt sett i slike.
Dette er avskyelig. Sånn er det bare.
Men du har brukt det du har fått, og brukt det til å hjelpe andre -
- på den måten du er best til.
Ingen jobber hardere enn deg.
Ingen bryr seg mer. Ingen ofrer mer enn deg.
Du er et nydelig menneske.
Og du prøver.
Men jeg prøver ikke hardt nok.
Så prøv hardere.
Nå med en gang.
Arturo tok en sjanse. Så ta en sjanse. For ham.
Hva er det mest ekstraordinære du kan finne på?
For det er sånt du får til.
Forsvaret ber Arturo Marquez komme til vitneboksen.
- Arturo skal komme med en appell? - Ja.
- Du vil manipulere juryen? - Ja.
- Du vil be dem se bort fra loven? - Det gjør jeg.
Det er farlig og uvørent.
- Det går nesten aldri. - Jeg vet det.
Men jeg måtte gjøre noe.
La oss håpe det fungerer.
Mr Marquez, kan du fortelle hvor du var morgenen den 15.?
Jeg var hjemme hos søskenbarnet mitt.
Vi prøvde å ordne taket hans, som hadde blitt revet av i orkanen.
Det var tomt for regnvannet fra dagen før.
Han falt sammen. Dehydrert.
- Går det bra med ham? - Jeg tror det.
Fordi jeg klarte å skaffe vann.
Sønnen min var ikke like heldig.
Han døde fem dager etter -
- at orkanen rammet et sykehus uten strøm.
Det er ikke et sykehus mer. Det er et likhus.
Dette er åpenbart tragiske omstendigheter, -
- men hvordan er det relevant? - Det går på sinnstilstand.
Jeg tillater det, men kom til det relevante.
Mr Marquez, tok du deg om bord på et hjelpefartøy utenfor San Miguel?
Ja, det gjorde jeg.
Tok du varer fra containerne på skipet?
Ja, det gjorde jeg.
Solgte du noen av disse varene?
Ja, det gjorde jeg.
Jeg måtte bestikke folk for å få fraktet varene ut.
Og for noe av pengene fikk jeg kjøpt ting folk virkelig trengte.
Jeg unnskylder meg ikke.
Jeg stjal, det gjorde jeg. Med våpen i hånd.
Jeg har aldri skadet noen i mitt liv.
Jeg skadet ikke noen den dagen heller.
Men jeg måtte gjøre det jeg kunne for å stoppe lidelsen rundt meg.
Beholdt du noe av pengene selv?
Ja, det gjorde jeg.
Noe få hundre dollar i lokal valuta.
Dem brukte jeg til å begrave min sønn.
Hva gjør du her? Det er lyst ute.
Hele oppveksten fikk jeg Eggo-vafler av pappa før store prøver.
Butikken på Lexington har ikke ekte vare, -
- men jeg fikk tak i kopien.
Så, her er en Eggo-kopi før sluttprosedyren din.
Du vil ta dem med storm i dag, Allison.
Jeg trodde dette bare fantes på tv.
En bil med skjermer og mikrofoner. Ikke noe usynlighetsskjold.
Men vi jobber jo med saken.
Det slår likevel stevninger.
Det var derfor jeg droppet jussen. Jeg syns også det er gøy.
- Vi bør gjøre det igjen. - En operasjon?
- Jeg kan lære deg å skyte. - Det kan jeg.
Du kan ikke skyte.
Kom deg unna! Jeg hater sånne fotballmødre.
Med mindre moren din var sånn.
Jeg spilte ikke fotball.
Og jeg hadde heller ingen mamma. Så, nei.
Pierce, ta noen steg til høyre.
- Tom? Er det du som er Tom? - Det er vår mistenkte!
En middelaldrende mor!
Det gjelder prosjektet.
Han heter Kevin, men kunne ha hett Satan.
Han ydmyker henne, doper seg og er utro.
Hun kommer seg ikke unna.
Jeg vil at du skal jage ham unna.
- Det kan vi få til. - Går vi inn?
Hun har ikke sagt noe eller gitt fra seg penger.
- Hun vil beskytte datteren. - Ikke grunn til å drepe.
Jeg vil ha skalpen hans, bokstavelig talt.
Kapp av ham hodet, legg det i en eske og lever den til meg.
- Ok, vi går inn. - Ja.
Du er arrestert.
13 vitner vil kunne bekrefte at du taklet Devon Saperstein.
Du brøt kragebeinet på ham. Det bekreftes i sykejournalen.
Vi har også videobilder og opptak fra avhøret.
Der du innrømmet å ha angrepet mr Saperstein.
"På vegne av alt som er rettferdig i universet."
Jeg vet alt dette fra før.
Det vet jeg at du gjør.
Men la meg si deg noe du ikke vet.
Dette vet du ikke, fordi jeg snakker ikke om det.
Jeg hadde ingen venner som barn.
Min mor planla lekeavtaler med passende barn.
Så jeg har vært mye alene.
Jeg elsker Supermann. Altså, hvem gjør ikke det?
Men jeg trodde faktisk at jeg var Supermann.
En dag ville jeg bevise det jeg allerede visste.
At jeg kunne fly.
Jeg gikk opp på taket på skolen min.
Jeg knyttet en kappe rundt halsen.
Og så hoppet jeg.
Og brakk begge anklene.
Venstre bein ble helt knust.
Jeg kunne ikke fly.
Jeg er ikke Supermann.
Det jeg knyttet rundt halsen, var bare et håndkle.
Du skal få denne tilbake.
Men du er verdt noe uten den.
Da jeg knakk begge beina, innså jeg at det er konsekvenser.
Og virkeligheten slår alltid fantasien.
Du får merke konsekvensene nå.
Du har ikke noe valg. Dette er din betong og brukne bein.
Men det er ingen grunn til at du skal sitte inne i et helt år.
Du kan godta en måned.
Du er en bra fyr, Captain Shadow.
Ta imot denne avtalen.
For noen år siden avhørte jeg en bombeekspert fra hæren.
Han hadde vært på fire utenlandsoppdrag.
Han sa at de dyktigste på feltet er så sikre på seg selv, -
- at når de går mot eksplosivene, går pulsen ned.
Vel, det er ikke sånn jeg har det.
Men jeg skal heller ikke desarmere en bombe.
Jeg skal kaste en.
Da orkanen kom, lå Arturo Marquez på gulvet -
- hjemme i huset på den lille muskatfarmen.
Der faren hans hadde jobbet. Og bestefaren hadde jobbet.
De ba ham holde seg innendørs, men innendørs ble snart utendørs.
Verden ble snudd på hodet. Huset hans ble ødelagt.
Det var også farmen, familien og livet hans.
En katastrofe som nok ingen av oss kan forestille oss.
Men Arturo sto oppreist.
Han rømte ikke. Han gjorde ikke opprør.
Han kom seg opp fra gulvet og satte i gang med å jobbe.
Han prøvde å hjelpe, etter beste evne.
Var det rett av ham å ta forsyningene fra båten?
Burde han ha solgt dem?
Vi her kan diskutere det valget, men Arturo hadde ikke tid til det.
Han måtte handle.
Og nå er det deres tid til å handle.
Til å ta et vanskelig valg.
Jeg kjenner ikke noen av dere.
Og dere kjenner heller ikke meg.
Vi har nok svært ulik bakgrunn.
Vi har nok hatt ganske ulike utgangspunkt og opplevelser.
Men vi er her nå.
Og vi er alle privilegerte. Det vet vi.
Ikke bare her i New York, og det livet de fleste kan leve her.
Men vi er også her, i denne rettssalen.
For dere har det privilegiet det er å kunne vise Arturo Marquez -
- hvorfor det amerikanske rettssystemet er verdens beste.
Han er i sterk tvil. Med rette.
Han er her fordi han ble tatt med våpenmakt.
Han ble lenket fast i et lasterom -
- og ble fraktet 4400 kilometer til et land han aldri har besøkt.
Tiltalt for noe de fleste av oss aldri har hørt om.
Dette er det han vet om USA.
Men dere vet mer enn som så.
At USA er et godt, samvittighetsfullt og barmhjertig land.
At vi er tapre og gjør det rette i tunge tider.
Jeg ber dere om å gjøre det rette.
Vis Arturo USA fra sin beste side.
Send ham hjem.
Freddie Morris har sagt seg skyldig i tiltalen.
Mr Morris, du får én uke på deg til å ordne opp.
Så må du sone tretti dager i fengsel.
- Du er imponert. - Ja, jeg ble imponert.
Tenkte at jeg tok feil av deg. At du hadde en sjel.
At du kunne forholde deg til andre mennesker.
Skremmende at du kunne være den nest beste advokaten her.
Da ville jeg møte deg i årevis.
- Hvorfor fortid? - For du er som jeg trodde.
- Du lekte aldri Supermann. - Hater ham. Jeg er en Marvel-fyr.
Du brakk aldri anklene.
- Ser jeg sånn ut? - Du er avskyelig.
Kanskje, men du har heller aldri vunnet over meg.
Jeg gjorde det jeg måtte, for at vi skulle få det vi ville.
- Du burde takke meg. - Det skjer aldri.
- Vi snakkes. - Kan knapt vente.
- Vel, du klarte det. - Du klarte det.
Ok, så klarte vi det.
- Vi klarte det. - En glede.
Gleden er på min side.
Har juryen kommet til en avgjørelse?
Ja, dommer.
I saken mot Arturo Marquez, hva finner dere tiltalte?
Skyldig eller ikke skyldig?
Ikke skyldig.
- Kate Littlejohn. - Anya Ooms fra ATF.
Jeg trenger rådgivning.
Det kan jeg hjelpe med.
Jeg ville be en jente på jobben om å bli med på noe farlig.
Jøss, dette kan jeg like!
Dette kan jeg også like.
Beklager, det er ikke meningen å gjøre deg ubehagelig for deg.
Vi kommer jo til å jobbe sammen i årevis...
- Installatøren var her. - Hva?
Han oppgraderte alt.
Vi har nå 1 gigabit i sekundet, som er utrolig mange bits.
Nå er alt klart for å strømme menn med sverd og skjegg uavbrutt.
Og jeg spanderer maten!
Vi har ikke vært på noen av stedene, men alle leverer på en halvtime.
La oss bare gå en tur og se hva som skjer.
Gå til en del av byen vi aldri har vært i.
Sitte med fremmede og spise noe vi ikke har hørt om.
- Alt i orden? - Ja, helt topp.
Ok, la oss gjøre det!
- Klar. - Klar.